-
08 Септ 2024 |
USD / BGN 1.7625
GBP / BGN 2.3196
CHF / BGN 2.0829
- Радиация: София 0.11 (µSv/h)
- Времето:
София 16°C
76 години по-късно: Защо чак сега тленните останки на цар Фердинанд бяха погребани в България
![](https://www.cross.bg/contents/images/blank.gif)
30 Май 2024 | 11:43
![76 години по-късно: Защо чак сега тленните останки на цар Фердинанд бяха погребани в България 76 години по-късно: Защо чак сега тленните останки на цар Фердинанд бяха погребани в България](https://www.cross.bg/photo_new_gallery/2024/05/29/4e5fc74aa612cae59f7f577ef9db423f.jpg)
/КРОСС/ Тленните останки на цар Фердинанд I бяха пренесени в България от град Кобург в София. Това се случи с военен самолет, 76 години след смъртта му.
Ковчегът беше свален и пренесен от гвардейци и тържествено положен в катафалка, която отпътува към дворец „Врана". Цар Фердинанд умира на 10 септември 1948 г. в град Кобург, Германия, на 87-годишна възраст. У нас са погребани неговите две съпруги - княгиня Мария-Луиза в Пловдив и царица Елеонора в Боянската църква. В Рислкия манастир пък е сърцето на неговия син цар Борис III.
Министерският съвет прие решение за транспортиране на останките на монарха след писмо от инициативния комитет за връщане на тленните останки на цар Фердинанд I, подписано от проф. дин. Петър Стоянович и доц. д-р. Ивайло Шалафов. Необходимите финансови средства за целта са били осигурени за сметка на преструктуриране на разходи по Бюджет 2024. Преди да предприеме действия по въпроса, служебният кабинет се обърна за становище както към НС, така и към президента. Не бяха получени възражения от нито една от двете институции, след което МО и МВнР се ангажираха с транспортирането на тленните останки.
Фердинанд I Сакс-Кобург-Готски е германски принц, български княз (25 юни 1887-22 септември 1908) и цар (22 септември 1908-3 октомври 1918) на България (1861-1948). На 25 юни 1887 г. III Велико народно събрание го избира за княз на България. На 22 септември 1908 г. след провъзгласяване на независимостта на България Фердинанд I е обявен за цар на българите. При сключването на Солунското примирие (29 септември 1918, с него България капитулира и излиза от Първата световна война) Антантата (военно-политически блок между Великобритания, Франция и Русия, оформен през 1904-1907) поставя задължително условие Фердинандд I да се откаже от престола и да напусне България. На 3 октомври 1918 г. подписва манифест, с който се отказва от трона в полза на сина си Борис III. Той се отправя към град Кобург в Германия, където умира на 87 години. До последния си ден очаква разрешение да се върне в България, но никога не го получава.
Но защо чак на 29 май 2024 г. препоследният български монарх се завърна у нас?
До 10-и ноември 1989 година подобен акт беше невъзможен, но се оказа, че и след демократичните промени в страната подобно решение не се взима лесно. Последните 35 години са доказателство за това.
След кончината му през 1948 г. тялото на цар Фердинанд е положено временно в криптата на католическата църква "Св. Августин" в Кобург. В годината на смъртта му погребението на царя във втората му родина - България, е напълно невъзможно с оглед на политическата ситуация у нас и следвоенния период в цяла Европа, въпреки голямото му желание и това на близките му.
След демократичните промени бяха създадени няколко инициативни комитета, чиито усилия в тази посока не се увенчаха с успех. През 2011 г. е направен опит останките да бъдат пренесени в католическата катедрала в Пловдив, където е погребана съпругата му Мария Луиза, но до изпълнение на идеята не се стига. "Днешните условия на демокрация и уважение към историята позволяват тленните останки на цар Фердинанд да бъдат положени за вечен покой в семейната крипта на любимия му дворец "Врана" в София. Така ще бъде отдадена нужната почит към един дългогодишен държавен глава и главнокомандващ, който въпреки редица противоречиви оценки за някои моменти от управлението му, е дал много за развитието и модернизацията на държавата ни", пишат от Фонд "Цар Борис и царица Йоана". Това е неправителствена организация, която има за цел да съхранява паметта и историческото наследство на българската царска династия.
По думите на личния секретар на Симеон Сакскобурготски това е трети опит тленните останки на цар Фердинанд да бъдат погребани у нас. „В основата на този акт беше Симеон Сакскобургготски, който имаше последната дума. Защото другата част от рода, която се намира в Германия, а и самите местни, не желаеха това да се случи. Те казаха: „Помните ли какво се случи с тялото на цар Борис? Вие търсили ли сте до ден днешен тялото на цар Борис? Имаме ли сигурност, че това няма да се повтори с тялото на цар Фердинанд?". Това беше преди години. Сега вече всички знаят, че обстоятелствата в Европа и България са други и имаме позволение за преместването на тленните останки", заяви той.